Oversettelse: Brow
Kan jeg få en til?
Kan jeg få mer kaffe, takk? Hvor skal du?
Unnskyld meg?
Kjerring.
Hallo?
Hallo? Er det noen her?
Damen! Damen!
Hallo?
Hva i helvete?
Dean!
Jeg sa jo at om du sovner så sparker de deg ut.
Unnskyld, det skal ikke skje igjen.
- Nancy. - Hei Kris, sitt hvor du vil.
- Jeg skal bare treffe Dean. - Han sitter der borte.
- Heisann. - Jøss, du ser ikke ut til å ha...
Som om jeg ikke har sovet på tre dager?
Dean, hva er det som skjer?
- Hva skal vi gjøre nå? - Dra til Ashley eller noe.
Ikke vet jeg.
- Her kommer kjæresten din. - Hei.
Vil dere ha noe mer?
Nei, vi klarer oss. Vi tar bare regningen.
Er det alt du vil spørre henne om, Quentin?
Drittsekk.
Hvorfor er Kris med Dean?
Greit. Kom nå.
Helvete.
Hva handlet det om?
Jesse er sur fordi Kris gjorde det slutt med ham.
Jeg visste ikke engang at de var sammen.
Antar at jeg kan beholde vekselen.
- Lei for alt sølet... - Jeg er vant til det.
Blir du ikke lei av å jobbe her hver helg?
Blir ikke du lei av å komme hit hver helg?
Quentin, kommer du eller ikke?
Lei for det, dette bør dekke resten.
- Vi ses. - Det samme.
- Du burde kanskje snakke med noen. - Det har jeg gjort.
Og han tror at problemene kommer fra fortiden min.
Vi begynte å gå igjennom barndommen min, og-
-det var da det begynte.
- Hva begynte? - Marerittene.
- Kan du ikke sove? - Jeg kan sove.
Men det vil jeg ikke.
Dean, hør nå.
Det er bare drømmer. De er ikke virkelige.
- Disse drømmene er virkelige. - De er ikke det.
De er virkelige!
- Unnskyld meg. - Ingen fare.
Jeg skal vaske meg, det er ingen fare.
- Du er ikke virkelig! - Jeg er det nå.
- Hva gjør du, Dean? Stopp! - Du er ikke virkelig!
Dean, stopp!
TERROR PÅ ELM STREET
En tragedie kan ryste våre grunnvoller, men også forène oss-
-i delt sorg.
I dag står vi samlet for det tragiske tapet av en ung mann-
-med så mye av livet foran seg. La oss be.
Herre, som kan vende dødens skygge til en ny daggrys lys,-
-når vi samles for å overlate Dean i Dine hender-
-hjelp oss å vente Deg med angrende hjerter...
...samt kraften og æren i evighet. Amen.
Kom elskling, det er over.
Vi går og hilser.
Gwen, hvordan går det?
- Det er lenge siden. - Ja, spesielt under disse omstendighetene.
Nancy, hvis du trenger noen å snakke med...
Det er ingen fare, takk.
Vi ordner et krisesenter på skolen. Vet du hvor kontoret er?
- Vi skal gå. Ta godt vare på dere selv. - Hyggelig å treffes.
- Kjente du Dean allerede da? - Jøss, det er meg.
Men hvordan kan det stemme? Jeg traff Dean på high school.
- Han sa noe akkurat før han døde. - Slutt nå.
Han sa, "du er ikke virkelig". Om og om igjen.
Vet du hva det betyr?
Nei, det vet jeg ikke.
Men han tok tonnevis med medisiner...
Når det skjedde var det som om noen tvang ham,-
-men det var ingen der.
- Jesse, du må tro meg. - Kris, det var sent og du var redd.
- Du trodde du så... - Jeg tror deg.
Gjør du det?
- Jeg har sett... jeg så... - Du så ingenting.
Du var ikke akkurat der. Det var Kris.
Hun er allerede forstyrret, så la henne være i fred.
Du har ingen anelse om hva jeg har sett.
Nå går vi hjem.
Hei.
Mamma, hvor er alle bildene av meg som barn?
- De er ikke her. - Hvor er de?
Pakket bort i garasjen, hvordan det?
På begravelsen i dag så jeg et bilde av meg og Dean-
-når vi var omtrent fem år gamle, men jeg husker ham først fra high school.
Hvem husker når man var fem år? Pakk sammen nå, middagen er snart ferdig.
God natt, elskling.
Husker du meg?
Kris, hvordan går det?
- Hva er det der? - Ingen ting.
- Bara en skisse. - Er du ok?
Ja da.
- Er du det? - Ja, du vet...
Hvis du noensinne vil snakke med noen,-
-så har du sikkert tusen andre du kan snakke med,-
-men om du vil snakke med noen...
Takk.
- Quentin, du blir sen. - Det er pappa.
Jeg vet.
Perikles sa til Athens folk om å samles ved portene,-
-samtidig som hans flåte bekjempet spartanerne til havs.
Det ville bli en langsom men sikker seier.
Han sa at spartanerne aldri ville ta seg over Akropolis' murer.
Men han regnet ikke med at pesten skulle slå til.
Åpne bøkene, side 84.
For å forverre saker og ting så hadde spartanerne ulike våpen.
En del var ren improvisasjon. Og de nølte ikke med å slakte-
-hver eneste athener de kunne se. Selv barn. Spesielt soldaters barn.
- Våkne. Våkne, våkne...
Du burde virkelig ikke sovne under leksjonene.
- Hei, Kris. - Hvem er du?
Du ser like vakker ut... som alltid.
Du har ingenting å være redd for.
Dette kommer ikke til å gjøre vondt i det hele tatt.
Går det bra, miss Fowles?
Unnskyld meg.
Rufus, hva gjør du?
Hva gjør du her ute? Kom nå.
- Hallo der.
Jeg må fly til London med nattflyet i kveld.
- Klarer du deg? - Ja da, ingen fare.
Jeg klarer meg, ha en sikker flyreise.
Jeg er bare urolig for deg. Prøv å få litt søvn.
Jeg ringer når vi lander.
- Jeg elsker deg. - Elsker deg.
Herregud!
- Hva gjør du her? - Skal du slippe meg inn?
Ja, kom inn.
Jeg har vært en drittsekk, sjalu og jævlig,-
-men Dean var min venn også.
Kan du si hva som har skjedd?
Jeg har drømmer...
Og jeg er redd.
Jeg tror Dean drømte om det samme.
- Kris, vi har alle... - Jeg vet hva du skal si.
Men hver gang jeg drømmer nå for tiden,-
-så ser jeg alltid samme mann.
Og han er brannskadet,-
-og forsøker å angripe meg med... - Kniver på fingrene.
Hva?
Herregud...
- Vi har samme drøm. - Det er ikke mulig.
- Det er det! - Det er bare en drøm.
Jeg er så redd. Jeg vil bare sove,-
-men da dreper han meg som Dean.
Vi må bare slutte å snakke om det.
Ellers er det det eneste vi tenker på og drømmer om.
Se på meg.
- Blir du hos meg? - Selvfølgelig.
Rufus! Rufus, kom inn!
Faen også.
Rufus, kom da!
Jeg klappet ham bare.
Hjelp meg, vær så snill!
Kom, vi må gjemme oss.
Fire...tre...to...
En. Klar eller ikke...
Her kommer jeg.
Jeg fant deg!
Herregud.
Våkne!
I helvete...
Faen også!
Du der, ring politiet!
Elskling?
- Nancy? - Ja?
- Det er sent, på tide å sove. - Greit, jeg er på vei.
- Nå med en gang. - Greit.
Nancy, det er meg.
- Stopp, hør på meg! - Hva har skjedd med deg?
Hvem sitt blod er det, er det ditt?
- Jeg var med Kris... - Hva gjorde du?
Jeg gjorde ingenting. Hør nå, noe holder på å skje.
- Fortell hva som skjedde med henne. - Noen drepte henne i søvnen.
- Hva snakker du om? - Ikke lat som om du er uvitende,-
-du sa det på begravelsen.
Han prøver å drepe oss i drømmene våre.
- Jeg hører sangen hans hele tiden. - Hvilken sang?
En, to, Freddy tar deg snart...
Freddy.
Han heter det og er inne i hodene våre.
Det er umulig.
- Vi må stoppe dette. - Hvordan da?
Jeg vet ikke. Men du får ikke sovne.
Hvis du dør i drømmene så dør du i virkeligheten.
Faen også!
Politiet, ikke rør deg!
- Legg deg ned! - Jeg gjorde ingenting!
Jeg gjorde ingenting, jeg sverger!
Ned med deg!
Jeg elsket henne! Jeg hadde ikke klart å drept henne!
Jeg gjorde ingenting, stopp!
- Jeg drepte henne ikke, det vet du! - Hold kjeft, for faen!
Opp med deg.
Få ham bort.
Kode 4, den mistenkte er pågrepet.
Nancy, du vet hvem som gjorde det!
Åpne fire.
- Hallo? - Hei, det er Nancy.
Du sa jeg skulle ringe hvis jeg trengte å snakke.
- Ja. - Kris er død.
- Hold deg våken. - Vær stille!
Hold kjeft, for faen!
SØVNMANGEL
SØVNMANGELENS DRASTISKE EFFEKT PÅ LIVET DITT
RISIKOEN FOR SYKDOM OG GALSKAP
- Har du mareritt? - Ja.
Om Freddy?
Åpne fire.
Opp med deg. Foreldrene dine betalte kausjonen.
Jesse, hjelp meg.
Kris?
- Herregud. - Nei. Bare meg.
- Hva vil du med meg? - Jeg vet ikke, Jesse.
Tror du at du kunne vri tiden tilbake?
- Svar meg! - Nei.
Tror du at du kan vekke opp de døde?
Jeg trodde vel faen ikke det.
Hvorfor skriker du?
Jeg har ikke engang kuttet deg ennå.
Jeg gjorde det ikke! Jeg er uskyldig!
Slipp meg ut herfra!
Visste du at hjernen fungerer syv minutter etter at hjertet har stoppet?
Vi har mer enn seks minutter å leke på.
- Går det bra? - Ja, jeg er bare utmattet.
Her.
- Hva er det? - Zoneral.
Speed for ADHD-unger, jeg har tatt det siden jeg var 15.
Nei takk.
- Nancy, du går på ange. Sikker? - Ja, jeg klarer meg akkurat nå.
Tok ikke deg for den religiøse typen.
Noe må man jo tro på.
- Hva gjør denne her? - Det er "Rottefangeren fra Hameln".
Jeg så den i drømmene.
Den handler om en mann som blir sviktet av en by,-
-og hevnes gjennom å ta alle barna deres.
Jeg drømmer jevnlig om barn også. Og en skole.
- Det må bety noe. - Men vi møttes i sjette klasse.
- Tiden begynner å renne ut. - Hva mener du?
Mareritt skapes av en mangel på kontroll, som skaper søvnløshet.
Men etter tre våkne døgn begynner man å oppleve korte perioder med søvn.
Hjernen forsøker å stenge seg av et par sekunder for å lade opp,-
-så man drømmer uten å vite det.
Selv når man er våken.
Deretter slås hjernen av og man havner i koma.
Permanent søvn.
Nancy?
- Hallo. - Hei.
- Hvor har du vært? - I bokforretningen.
Jeg visste ikke hvor du var. Og etter alt som skjedde med vennene dine...
Mamma, har jeg en slags kobling til Kris, Dean, Jesse, eller Quentin?
Som at vi gikk på skolen sammen når vi var små?
Ikke som jeg kan huske.
- Kjente vi noensinne en Freddy? - Det tror jeg ikke.
- Greit.
- God natt. - God natt.
Hei, det er Gwen.
Nancy begynner å huske.
- Elskling, er du ok? - Det går bra, mamma.
- Greit. Jeg går og legger meg. - Greit.
Lille Nancy.
- Så voksen. - Du er bare et mareritt.
Det stemmer. Ingen kan bevise at jeg noensinne var her.
Hvem er du?
Husker du ikke? Det må du gjøre.
Du var min favoritt. Du var min...-
-Lille Nancy.
- Jeg satte på en alarm. - Ja, det gjorde du.
I drømmen din.
Du dufter annerledes.
- Quentin? - Nancy, Jesse er død.
- Han døde i søvnen. - Jeg så ham.
- Jeg sovnet, jeg så Freddy. - Greit, jeg kommer.
Faen også.
Badham var en førskole på den andre siden av byen, vært stengt lenge.
- Jeg finner ingen bilder. - Vent, kom.
Jeg tegnet denne etter drømmen min.
Jeg har aldri sett den før.
Hva har han i drømmene med skolen å gjøre?
Jeg vet ikke.
Men moren min skjuler noe.
Det er ingen her.
Hjelp meg.
Hva er det der?
Vi er med alle sammen. Kris, Jesse, Dean,-
-deg og meg.
Hva holder dere på med?
Nancy, hva er det som skjer? Gi meg bildet.
Jeg forstår ikke. Du sa at vi ikke kjente hverandre.
Men alle er med på bildet, vi gikk på samme skole.
- Hvorfor løy du for meg? - Jeg løy ikke.
- Slutt å lyv for meg! - Jeg lyver ikke!
Jeg ville ikke at du skulle gå igjennom livet med dette minnet!
Jeg ville ikke at du skulle huske, men glemme!
Huske hva da?
Hva skjedde på den førskolen?
Det var en mann på førskolen.
Han het Fred Krueger.
Han var gartner, og bodde i kjelleren på skolen.
Og dere barn var hele livet hans.
Vi ville først ikke tro det. Dere var alle så uskyldige.
Og du, Nancy...
Hva tegner du? Veldig fint.
Du var hans absolutte favoritt.
Vil du hjelpe meg med de dårlige tegningene mine?
Så begynte vi å legge merke til ting.
Jo, han har oppført seg rart i det siste.
Han tar oss med til den hemmelige grotten...
- Ringte dere politiet? - Han forlot byen før det.
Han er borte og kan ikke skade dere lengre.
Så disse drømmene dere har er...-
-undertrykte minner fra en fryktelig tid.
Jeg håper du har rett.
Vi må finne de andre barna på bildet.
- Nei. - Det kan ikke stemme.
- Det stemmer helt. Som hun sa, det er bare syke minner.
- Vi opplever dem, men de er bare minner. - Hvordan vet du det?
Minner kan ikke drepe deg.
- Faren min, jeg må gå. - Vi må gjøre noe!
Slutt nå, er du gal? Unnskyld meg.
Oppvarming, så 200 meter brystsvømming.
Quentin, fokuser deg. Du må våkne. Kjør på.
Klatre opp, nå kjører vi.
Gjør dere klare.
STJERNEATLET DØR I SØVN
TENÅRING DREPT I KRASJ
Jobb inn under vannet, treff hjørnene raskt.
Trykk ifra veggene ordentlig.
Vi skal gjøre åtte 300 meter, 1-4 kjør, 5-8 blir.
Klatre opp. Gjør dere klare.
Kom igjen, skynd dere gutter!
Kom igjen!
- Vent!
Krueger! Kom ut, din jævel!
- Åpne døra, Krueger! - Jeg har ikke gjort noe!
- Åpne den jævla døra! - Norm, skjekk baksiden!
Slutt!
Hva gjør du? Nei, dette er ikke den rette måten.
Hva er rett måte? At våre barn går i vitneboksen?
Han har rett, Gwen. Vi avslutter dette i kveld.
Dette er for min sønn!
Kom ut, Krueger!
Er du uskadd?
- Hent sykepleieren! Bare pust. Ta det rolig.
Jeg hadde enda et mareritt igår kveld.
Den der brente mannen med stripete trøye prøver å drepe meg.
Denne gangen løp jeg til en førskole.
Jeg så ikke noe, men det må bety noe.
Denne gangen jaget han meg inn på førskolen.
Jeg flyktet, og tok meg inn i kjelleren.
Men det kjennes som om det er der han vil ha meg.
Han vil at jeg skal finne noe.
Jeg begynner å drømme med øynene åpne.
Jeg kan ikke skille drøm fra virkelighet lengre.
Jeg har ikke sovet på tre dager.
Sover jeg så drømmer jeg.
Drømmer jeg så er jeg død.
Skjer dette noen andre? Kan ingen hjelpe meg, vær så snill?
- De er døde alle sammen. - Jeg vet hva som skjedde med Freddy.
Dere drepte Krueger.
- Hvor har du hørt det navnet? - Dere jaget ham inn i et hjørne,-
-og brente ham ihjel. Dere jaget ham!
Vi jaget ham ikke! Vi beskyttet dere.
- Fra hva? - Fra ham, hva han gjorde mot dere.
- Fra hva dere sa at han gjorde. - Vi var fem år gamle!
Vi hadde sagt hva som helst! Hvorfor gikk dere ikke til politiet?
- Du var så ung. - Og det vi sa at han gjorde.
- Fant dere noensinne grotten? - Nei.
- Hvordan visste dere at han var skyldig? - Herregud.
Dere drepte en uskyldig mann.
Jeg tenker på den natten jevnt og trutt, Quentin.
Såpass fortjener du.
Når du vokser opp og får barn,-
-håper jeg at du slipper å kjenne at du ikke kunne beskytte dem.
Nå hører du på meg.
Hva oss alle angår så har Fred Krueger aldri eksistert.
Vent, vent litt!
- Stopp! - Vi drepte ham.
- Gjennom historiene og løgnene våre. - Hvis vi kan hindre ham da?
Førskolen da? Marcus sa at Freddy ville få ham til å finne noe.
Vil du ikke leke, Nancy?
Hva gjør du?
Jeg så akkurat Kris i en likpose.
Du har vært våken for lenge. Det er mikrosøvnen, vi må gå.
Nå finner vi førskolen.
- Hva gjør vi her? - Jeg trenger flere piller.
Hei. Jeg trenger påfyll.
Du har ikke flere påfyll. Jeg må ringe legen.
Jeg rekker ikke å ringe til en lege.
Jeg har tatt dette siden jeg var 15. Ingen problemer.
Du trenger bare å fylle på som vanlig...
Nei, jeg er lei for det.
- Bare fyll på den. - Nei.
Våkne! Du blør.
Trøya hans. Han er her.
Du er ille skadd.
Vi må til sykehuset, kom.
Elskling, hva skjedde?
- Hvem var det som gjorde dette? - Du vet hvem det var.
Du vet hvem det var.
Hvordan går det?
Jeg skal gi deg noe for å dempe smertene.
- Du kommer til å slukne med det samme. - Mamma, jeg vil ikke ha det.
Dette kan svi litt.
- Hvor er Quentin? - Får jeg snakke med deg utenfor?
Ikke gå, mamma. Hvor er Quentin?
Deres datter må bedøves, men jeg trenger deres tillatelse.
Jeg vil ikke at hun skal lide.
Skriv under på dette.
Hun klarer seg.
Fint.
- Takk. - Er du ok?
- Hva er det der? - Adrenalin.
- Hvor fikk du tak i det? - Tok det av en vogn på sykehuset.
- Du vet ikke hvordan det påvirker deg. - Det er min minste bekymring.
- Vil du ha litt? - Nei.
- Går det bra? - Ja da. Nå går vi.
- Hvor langt er det igjen? - Nesten fremme.
Snakk med meg, jeg holder på å sovne.
Om hva?
Ikke vet jeg. Hva er favorittfargen din?
Blå.
Hvis du virkelig vil snakke, hvordan kommer det seg at hver gang-
-jeg ber deg ut viser du deg ikke?
Du har kanskje ikke merket det, men jeg passer ikke akkurat inn.
Hvis vi overlever døgnet så tar jeg deg med på en ekte deit.
- Og om jeg sier nei? - Du kan vel sove på saken?
- Er du ok? - Ingen fare.
- Jeg så ham. - Han sto rett der.
Vi må gå. Kom nå.
Her er det. Dette er skolen.
Er du ok?
Jeg vet ikke hva som er virkelig lengre.
Kom. Følg meg.
Gi meg lighteren.
Og nå da? For jeg husker ikke noe av dette.
Dette må være rommet hans.
Han førte oss hit for en grunn.
Det er definitivt hans rom.
- Hva er det? - Det er noe bak der.
Jeg har vært her før.
Hvis du kan holde en hemmelighet, så tar jeg deg til et spesielt sted.
Hva er det der?
Hva forestiller bildene?
Du er med i alle sammen.
- Få se. - Nei.
Nei.
Herregud. Nei!
Vi hadde feil. Han er ikke ute etter oss fordi vi løy.
Men fordi vi fortalte sannheten.
Han tok oss hit sånn at vi skulle huske hva han gjorde.
Helvete også!
Hva vil han oss, han kommer aldri til å stoppe!
Jeg vet hva vi må gjøre. Kom.
- Det må være en annen måte. - Hvis vi ikke gjør noe så dør vi.
- Jeg burde gjøre dette. - Det var jeg som dro ut trøya.
Kanskje det bare er jeg som kan dra ham ut?
Nancy, du får ikke sovne, da våkner du kanskje ikke igjen.
Jeg vet at du ikke lar det skje.
Vekk meg om du ser meg kjempe.
Noe må man jo tro på, ikke sant?
Jeg er her når du våkner. Vi kommer til å klare det.
Faen også.
- Du kan ikke redde henne!
Sisten. Du har'n.
Krueger!
Kjæresten din er her. Jeg er straks tilbake.
En, to, gjett hvem som tar deg snart?
Lille Nancy. Nå når du har meg, hva vil du spille nå?
- Din jævla fitte! - Det høres morsomt ut.
Men litt for fort for meg.
Hva sier du om å henge litt først?
Nei, det er ikke ekte.
Det er ekte.
Jeg er virkelig.
Bø.
Duger dette som en våt drøm?
Quentin, vekk meg.
Denne kjolen var alltid en av mine favoritter.
Husker du den, Nancy? Selvfølgelig gjør du det.
Du husker alt nå, ikke sant?
- Minnene dine gir meg energi. - Vær så snill, ikke gjør det.
Munnen din sier nei, men kroppen din sier ja.
Ikke snu deg bort. Se på meg!
Se hva du gjorde mot meg.
På tide å leke.
Har du det morsomt?
Slemme pike.
Du kan ikke skade meg. Du er i min verden.
Og du får aldri gå.
- Som musikk for mine ører. - Jeg vil våkne!
Du får ikke våkne. Jeg var tvunget til å holde deg våken lenge nok-
-sånn at når du endelig sov,-
-ville du aldri våkne igjen.
- Våkne, Nancy! - Vi blir her lenge.
Nancy, vær så snill!
Trodde du virkelig at kjæresten din kunne vekke deg?
Jeg er kjæresten din nå.
Nancy, kom tilbake! Vær så snill, våkne, du lovte!
Sov søtt.
Quentin, ta ham!
Din jævel!
Bra forsøk, Nancy. På tide for meg å hugge inn.
Nå kan du vel faen meg bare dø!
Gjør det vondt?
Det er fordi du er i min verden nå, kjerring!
Vent.
Vi fant ingen kropper.
Du, Quentin...
Marerittet er over.
Jeg vil at du legger deg med en gang.
Du, mamma?
Jeg vet at du bare forsøkte å beskytte meg. Takk.
Jeg er bare glad for at du er uskadd.
Oversettelse: Brow
- www.Undertekster.no - - www.Divxnorway.com - - Norsub.com - - Fxgundertekster.weebly.com -